Detta har hänt...
Alla är fångar. Det finns kameror och mikrofoner överallt.
Man fokuserar på barnen och försöker forma deras hjärnor.
Det är jag som är din lärare.
Har du varit vid staketet? Känner du till djuren utanför?
Ben, vad gör du? Jag skulle hämta dig i skolan!
Mr Burke, vi är glada att ha er som sheriff.
När man dödar nån här, får man hans jobb.
- Varför tar de inte hem dig? - För att de inte kan.
Jag ska göra allt som står i min makt för att avslöja det onda i stan.
- Varför kan ingen lämna stan? - Det finns bara en väg ut.
"Vi kan erbjuda er en position, då en av våra mäklare har valt att sluta."
Stanna, jag ska hämta hjälp i Boise.
VÄLKOMMEN TILL WAYWARD PINES - ETT PARADIS
Vill du slå följe i morgon med Sam, Katie och mig?
Vi går alltid tillsammans, och du bor nära...
- Visst. - Grymt.
- När? - Sju.
- Hörnet vid Maple och 15th. - Grymt.
Det var grymt i kväll.
- Jag är asdålig på det här. - Det märks inte.
Vi ses i morgon.
Mamma, hur är det?
Bra. Hur mår du?
- Var är pappa? - Han jobbar sent.
Han är på väg att avsluta fallet.
Då kan åka tillbaka till Seattle.
- Låter det bra? - Visst.
God morgon. Har du bråttom?
Jag tar sällskap med Amy och några kompisar...
Ben, vi har pratat om det här. Jag vill följa dig varje dag.
Det tar fem minuter. Jag klarar mig.
- Ben. - De är mina kompisar.
Ja, men vi vet inte allt om den här staden.
Vi ska vara försiktiga, för vi vet inte vilka som är riktiga vänner.
Du har rätt. Vem vill vara kompis med en förlorare som jag?
- Det var inte så jag menade! - Ni sa att jag skulle anpassa mig.
Jag lyckas faktiskt.
Men du sitter bara hemma och hoppas att allt plötsligt ändras.
Kära Theresa. Grattis!
- Akta! - Skynda dig!
- Hej, Ben. Läget? - Hej.
- Hej, Ben. - Hej.
Du... Vad är det?
- Alla i skolan... - Vi ses, Ben.
De är väl snälla mot mig för att de vill vara det?
- Har de tvingats vara vänliga? - Vad pratar du om?
I min gamla skola var det annorlunda och alla var annorlunda mot mig.
De såg mig inte ens, och så är jag här ett par dagar-
-och alla pratar med mig och ser mig.
- Är inte det bra? - Jo.
Men jag förstår inte varför det är annorlunda här.
Den här skolan är inte som din gamla skola eller nån annan skola.
- Vi är alla med på det. - Med på vad?
Reed Finley, Carrie Barnes, Benjamin Burke till orientering.
- Vad är orientering? - Lycka till.
...kom till rum ett för orientering.
Hallå?
Du måste vara Theresa, min nya högra hand.
Jag heter Bill. Alla kallar mig "Store Bill".
Varför? Har ingen aning.
Du är lättare att vila ögonen på än gamle Petey.
Missförstå inte: Petey var min vän. Men graffiti på huvudgatan?
Man känner inte folk.
Den här vägen. Följ mig.
- Är det bara du här? - Henrietta sköter bokföringen.
Annars är det bara du och jag.
Ursäkta röran, men hon blev så upprörd när hon inte fick jobbet.
- Mitt jobb? Hon är säkert bättre. - Man sa att du var perfekt.
- Vem sa det? - Här! Din första kund.
WAYNE JOHNSON
- Finns det ett nummer att ringa? - Han tappade telefonen i olyckan.
- Olyckan? - Wayne var vägbyggare.
Han satte ut koner för asfalteringen.
Sent på kvällen var han där ute ensam, och så - pang!
Han blir påkörd av en polisbil och flyger över motorhuven.
Rullade av vägen ner i ett dike och slog huvudet i cement!
Men sjuksköterskan Pam, du vet. Hon lappade ihop honom.
Nu är han frisk-
- men Wayne förlorade nästan allt i olyckan, inte bara telefonen.
Han har inte ens ett hem.
Där kommer du in.
- Ska jag sälja ett hus till honom? - Nej.
Du ska ge honom ett hus. Då får du guldstjärna.
Ge honom ett hus?
Se det som en välkomstpresent från hans vänner i Wayward Pines.
Vi kommer att bli ett lysande team.
Tacka din man för att han dödade Petey.
- Hej, jag är Ben. - Carrie.
- Reed. - Är ni nya här?
- Vad är 111? - Ingen aning. Jag är 110.
Välkomna till orientering.
Det här är student 001, 002 och 003, de första som gjorde orienteringen.
När de bjöds in i detta rum var de precis som ni.
De hade just kommit till Wayward Pines.
Precis som ni bjöds de in hit för att de visade stor fallenhet-
-under våra individuella möten.
Om ni klarar er i dag, kommer ni också att hamna på bild.
Då är ni officiellt en del av-
- den första generationen i Wayward Pines.
Det är en ära och en förmån.
Bara de som är väldigt speciella får vara med i den första generationen.
Vi låter bara dem vara med, som verkligen är redo.
- Redo för vad? - För sanningen.
Mr Johnson?
Jag heter Theresa Burke.
Jag är här för att jag hörde att ni behöver hjälp.
Ni vill hitta ett hem?
Jag har ett ställe som ni kommer att gilla.
- Det kom just ut på marknaden. - Sluta.
Snälla, sluta.
Jag är ledsen. Jag vet att ni har det svårt.
- Jag vill hjälpa er. - Lämna mig i fred, snälla.
- Ska jag hämta en sköterska? - Nej... Inte hon.
Wayne, om du är förvirrad-
- eller behöver prata, så kan du prata med mig.
Jag var också med om en olycka.
- Såg du det också? - Vad?
Efter olyckan såg jag nåt.
Nåt hemskt.
De gjorde nåt med mig, med oss. Och sjuksköterskan var där.
Du.
- Vem har du berättat det för? - Ingen.
Det här stället är inte säkert.
Vi måste vara väldigt försiktiga. Förstår du vad jag säger?
Säg nu snabbt vad du såg.
Vilken trevlig överraskning.
Jag visste inte att du skulle komma. Känner du mr Johnson?
Jag skulle visa några nya hus.
Just det - Peters gamla jobb.
Grattis. Hoppas att du klarar dig bättre än Peter.
Han hade aldrig klarat sig. Han var för mycket fritänkare.
Vet du vad? Jag har en idé.
Vi kan väl åka och titta på huset?
Det har stor trädgård och är väldigt ostört.
Berätta vad ni ser.
Det ser ut som Wayward Pines.
Nära, men inte riktigt.
Bilden togs för 14 år sen-
- cirka hundra meter utanför Wayward Pines stadsgräns.
Titta igen. Ser ni nåt märkligt med den här bilden?
- Där är nåt längst upp till vänster. - Rätt, Ben.
Detta var första beviset på deras existens.
- Vilkas? - Säg det ni.
Bigfoot?
Bigfoot är alltid ensam.
Nästa bild togs tre månader senare.
Två människor fick sätta livet till.
- Vad är de? - Vi kallar dem "abbier".
- Abbier? - En förkortning av abberationer.
De är resultatet av en rad genetiska mutationer eller avvikelser.
De utvecklades i en svår miljö och är nu jordens effektivaste köttätare.
I näringskedjan kan ingen matcha dem. Inte ens vi.
En "abbie" kan döda och sluka en beväpnad soldat på några minuter.
Ensam är det möjligt, men inte troligt, att man besegrar en-
-men de lever i flock.
Om man stöter på en flock är det omöjligt att överleva.
Lägg märke till de fågellika klorna som kan döda ett byte med ett slag.
Deras hörsel är förfinad så att de hör även de svagaste ljud.
Deras luktsinne är förhöjt, 100 gånger starkare än vårt.
Men kom ihåg att de inte var såna från början.
De utvecklades till det.
Deras DNA skiljer sig bara 0,5 % från arten de utvecklades från.
Vet ni vilket däggdjur? Ni känner till det väldigt väl.
- Nu, då? - De liknar oss.
Det var de en gång.
Efter orienteringen kunde jag inte äta på två dagar.
- Du... Har det klarnat lite? - Inte direkt.
Inte alls, faktiskt.
Det tar ett tag att ta till sig det.
Det är inte det. Det är logiskt. Eller ologiskt.
Om det mrs Fisher säger faktiskt är sant-
- och de här abbierna verkligen finns, varför har jag aldrig hört om dem?
De springer runt mitt på ljusa dagen i Idaho.
- Vi är väl i Idaho? - Ja. Vi är i Idaho.
Det som mrs Fisher lär ut är sant. Jag lovar.
- Men hur... - Ben. Det är bara lunch än.
Snart kommer ni att förstå. Jag lovar.
Jag vet att ni känner er förvirrade.
Men nästa lektion gör det klarare.
Dessa mynt har inget värde mer-
-men de har nåt viktigare: svar.
Här är det.
Titta. Vad sa jag?
Det är vackert. Fint ljus, mycket rymligt.
Det byggdes för tolv år sen, så allt är som nytt. Det är ju bra.
Vi kan väl börja på baksidan och gå mot ingången?
Den är gammal. Väldigt gammal. Kanske från romarriket.
Kan jag skrapa bort hinnan?
Det är 25 cent.
- Hur gammalt är det? - Läs.
"2095"? Jag förstår inte. Hur är det möjligt?
Tänk inte på vad som är och inte är möjligt.
Tänk bara på fakta.
- Vad vet du om var du är? - Vi är i Wayward Pines i Idaho.
Vad är det sista du minns innan du kom hit?
- Olyckan. - Olyckan.
- Och du, Carrie? - En smitningsolycka.
- Reed? - Bilolycka.
Och vad minns ni efter olyckan?
Att jag vaknade på Wayward Pines sjukhus.
- Jag med. - Jag med.
Vet ni hur länge ni var medvetslösa?
Ni trodde att det var några timmar, högst en dag.
Men så var det inte.
Era olyckor var inga olyckor.
Ni är utvalda till att vara här.
Ni har valts ut till att leva i ett speciellt samhälle.
Ett samhälle som inte är en del av den värld ni känner.
En väldigt annorlunda värld.
En värld där abbier frodas och härskar.
Men människan blev inte abbier på en natt. Det tog väldigt lång tid.
Mynten ni håller i ser väldigt gamla ut-
-för att de är väldigt gamla.
De är de sista kända relikerna från den mänskliga civilisationen.
En civilisation som dog ut för nästan 2000 år sen.
Det här är inte 2014.
Det här är 4028.
Den fungerar.
- Vad är det? - Huset har kameror och mikrofoner.
Du måste tala tyst.
Vi kan inte prata länge. Då vet de att nåt är fel.
- Vem vet? - Det kanske du vet. Du såg nåt.
Jag vaknade efter olyckan. Jag minns inte mycket.
Jag vet vad ni tänker: "Det är omöjligt."
"Hur kan det vara 4028? Hur kan det ha gått så lång tid?"
Men om jag sa att den här musen kan gå in i ett tillstånd-
- i vilket den kan överleva en hel vinter utan mat och vatten-
-och därför lever den längre?
Är det också omöjligt? Nej.
Jag minns att jag tittade ut genom en glasruta.
Som ett glasfönster.
- Var du i en bil? - Nej. Jag stod upp.
Fönstret var mindre. Det var mer som...
Mer som det.
Efter era olyckor placerades ni i vilokammare, och där sov ni.
Det var folk utanför. De tittade in. De tittade på mig.
- Minns du några ansikten? - Bara sjuksköterskan.
Sen minns jag skuggor och röster, och sen tuppade jag av.
Så snart ni vaknade blev ni en del av...
Den första generationen.
Men det fanns fler såna kammare. Och alla hade...
De var fyllda med...
- Med vad? - Människor.
- Varför blev vi utvalda? - Det är den sista frågan.
Och den kanske viktigaste.
- Tror du mig? - Ja, jag tror dig.
Vad är det här för ställe?
Det enkla svaret är att ni valdes för att säkra människans överlevnad.
Jag ska lösa det här.
Jag ska ta reda på vad du såg.
Men du måste ta emot huset med ett leende på läpparna.
Det var allt, tror jag.
Kom ihåg att allt du ser är ditt. Du får behålla det.
Och det kostar inte ett öre.
Du bara börjar ett nytt liv.
Låter inte det bra?
- Tack. - Det var så lite.
För över 2000 år sen förutsåg en stor vetenskapsman aberrationerna.
Den perfekta balansen i vår värld höll på att rubbas.
Han visste att naturen skulle göra som vanligt.
Hon skulle utvecklas och ändra balansen.
Hon skulle ändra oss.
Vetenskapsmannen ville rädda några utvalda få från förändringen-
- för att bevara oss som vi en gång var.
Så han skapade en ark.
Han skapade Wayward Pines.
- En vetenskapsman? - Han heter David Pilcher.
Tyvärr får ni aldrig träffa honom-
- men ni kan trösta er med att han alltid vakar över er.
Han låter inget hända er, för ni är framtiden.
Ni är den första generationen-
-och han är er beskyddare.
Du fortsätter imponera på mig. Ingen har nått så långt ensam förr.
Jag borde presentera mig.
David Pilcher.
Pilcher.
Berätta om Pilcher.
Jag är dr Jenkins. Vet ni var ni är?
Finns det fler oförklarliga saker?
Så du är David Pilcher.
Vi kan inte stanna här. Kom med mig till Wayward Pines.
Ner med vapnet.
Vad är det här? Ett experiment?
Det är inte Boise. Jag känner igen Boise.
Din hjärna rasar, Ethan.
Den vill inte acceptera sanningen, men lita på dina ögon.
Allt du har sett i dag.
Det finns inget här ute för dig.
Världen du känner är borta.
Vår art har utvecklats till nåt inhumant.
Det enda som är kvar av vår civilisation är Wayward Pines.
- Vad vill du? - Att du följer med mig.
Jag ska visa hur vi kan förändra saker till det bättre.
Eller så kan du själv upptäcka vad som finns här ute.
Du väljer själv, Ethan.
Det ni har lärt er i dag ska ni hålla för er själva.
Ni får inte berätta det för föräldrar eller andra vuxna av ett skäl.
Denna stora stads framtid tillhör inte de vuxna...
...utan er.
Det kan låta orättvist.
Ni kan tycka att era föräldrar förtjänar att veta.
Det gjorde Chris också.
Chris var en elev som ni.
Han satt i det här rummet och såg och hörde det ni har hört i dag-
-och det skrämde honom.
Han berättade det för föräldrarna.
Dagen därpå bestämde föräldrarna att de skulle göra en resa.
Innan de gav sig av stängde pappan garagedörren.
Mamman kopplade en slang från avgasröret till fönstret.
Pappan vred om nyckeln.
En kvart senare var de döda allihop.
Era föräldrar har levt för länge i den gamla världen.
Deras hjärnor klarar inte sanningen.
Om ni berättar riskerar ni deras liv-
-och hela Wayward Pines.
KUNDER A-AB
David Pilcher förutsåg en stor översvämning och byggde en ark.
Han fyllde den med såna som ni och jag.
Folk som han ansåg nödvändiga för mänsklighetens överlevnad.
Vi är de som har haft tur, de få utvalda.
Men arken överlever bara om alla följer reglerna.
Om det så blir bara en spricka-
- kommer vattnet in och vi drunknar allihop.
Ni får se till att det inte händer.
Ni får se till att styra arken försiktigt mot stranden, för ni är...
- Den första generationen. - Ursäkta, jag hörde inte.
- Ursäkta? - Den första generationen!
Du ska visst få en guldstjärna.
- Var du allvarlig? - Jag är alltid allvarlig.
Det blir nog inte den sista guldstjärnan den här veckan.
Dags att jobba igen.
- Hur ofta flyttar folk till stan? - Jag vet inte.
Ett par stycken i månaden, kanske.
Det är en stadig ström, nästan som ett urverk.
När man behöver nån dyker de plötsligt upp.
- Är det alltid efter en olycka? - Ursäkta?
De som flyttar till Wayward Pines har alla varit med om en olycka.
Är inte det märkligt?
Mitt råd är att inte tänka för mycket, sötnos.
Det är inte klädsamt.
Det vore synd om nåt hände ditt söta ansikte.
Le stort.
Var goda och följ mig.
Välkomna till första generationen.
Jag vet hur det känns, Ethan. Jag vet vad du tänker.
Först kommer det personliga.
Släktingar man aldrig får se mer. Vänner. Chefen du trodde du hatade.
Sen börjar du tänka i större drag-
- på all kultur som gått förlorad. Språk, konst, kunskap.
Tusentals år av kultur...
...borta i ett enda svep.
Du börjar tänka: "Är det här slutet?"
"De sista människorna. Vill jag ens vara här?"
Men sakta inser du vad du fortfarande har.
Ett nytt samhälle, en familj...
...en framtid.
Du har Wayward Pines.
Men vad är Wayward Pines?
Följ med, så ska jag visa dig.
Vi måste ge oss av. Nu!
Du ser ut att behöva en sjuksköterska!
Kör, kör!
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Text: Veronika Haraldson www.sdimedia.com